Murder on the Orient Express Suomennos, ajastus ja oikoluku: MikeMan
Wailing Wall, Jerusalem
Hän puhui tarkalleen neljästä minuutista.
Nopeasti.
Tällä kertaa kaksi täydellistä munaa.
Ehkä.
Minä syytän kanoja.
Miksi nämä munat ovat eri suuruisia? Se ei ole normaalia.
- Ne ovat muuten täydellisiä. - Herra Poirot, -
minulla olisi kolmen uskonnon tilanne. Jos haluatte tehdä ihmeitänne, sen aika on nyt.
Jätetään munat. Lähdetään.
Poirot!
Olen pahoillani...
Kyse ei ole...
Kyse on epätasapainosta,...
- Niinpä. - Mennään.
Anteeksi. Siirtykää sivuun.
Tuokaa syytetyt!
Rabbi.
Pappi.
Ja imaami.
Kyse on vanhasta vitsistä, eikö?
Rabbi, pappi ja imaami-vitsistä.
Pahoittelen, olen belgialainen. Aloittakaamme.
Pyhässä hautakammiossa, -
nämä kolme edustajaa tapasivat valvonnan alaisena -
poliisin päätarkastajan keskustellakseen markkinoiden jakautumisesta.
Tunti tämän tapaamisen jälkeen, korvaamaton pyhäinjäännös varastettiin.
On kerrottu, että yksi näistä miehistä varasti sen.
Poliisi ei löytänyt yhtäkään todistetta siitä. Minä löysin yhden.
Seinälle huolellisesti suojattu fresko -
ja yksi epäsymmetrinen halkeama, -
jonka on mahdollisesti aiheuttanut kovapohjainen kenkä tai saapas.
Joten, hyvät naiset ja herrat. Meidän on kysyttävä:
Kuka voisi hyötyä rikoksesta?
Nämä kolme uskonnollista miestä elävät nöyrästi.
Heidän kengissään on huonot ja ohuet pohjat.
Välitön rikkaus ja vauraus olisi -
liian ilmeistä ja heidät huomattaisiin. He eivät hyötyisi siitä.
Tarvitsemme eteläisen portin vartijan. Kiitoksia paljon.
Ainoa, joka hyötyisi varkaudesta -
ja sen aiheuttamasta sekasorrosta on mies, -
jonka toimiston tutkin tänä aamuna. Jouduin sen vuoksi keskeyttämään aamiaiseni.
Munien kanssa oli ongelmia. Tuota ei tarvitse kirjata.
Kyseessä on mies, jolle maksetaan paljon järjestyksen ylläpitämisestä Jerusalemissa.
Puhun tietenkin poliisin päätarkastajasta.
Mies, joka ei halua köyhtyä, kun samalla on keskusteltu paikallisten asukkaiden elintasosta.
Joka pukeutuu saappaisiin ja joka nyt valitettavasti pahoittelee, -
että kutsui minut tutkimaan tapausta. - Kuinka kehtaatte syyttää minua?
Kertokaahan ylikonstaapeli, -
tutkitteko toimiston kuten pyysin. - Kyllä, sir.
- Ja löysittekö sen, minkä sanoin teidän voivan löytää? - Kyllä, aivan kuten sanoitte.
Kiitoksia.
Laukkunne on valmiina, sir.
Sain käskyn saattaa teidät, sir.
Istanbuliin? Palaatteko sen jälkeen suoraan Lontooseen?
Olen väsynyt ja aion pitää hiukan lomaa.
Aion katsella maalauksia ja nyt minulla on aikaa siihen.
Jäitte tuijottamaan. Lopettiko hän?
Minä vain... Kuinka tiesitte sen olevan hän, sir?
- Kyse oli vain pienestä halkeamasta seinällä. - Minulla on etuoikeus -
nähdä maailma sellaisena kuin se pitäisi olla.
Ja kun se ei ole, epätarkkuus erottuu...
...kuin epätarkkuus nenässä.
Se tekee joskus elämästä sietämätöntä, -
mutta se on hyödyllistä rikoksen havaitsemisessa.
Mutta se on kuin näkisi ihmisen sisinpään ja heidän todellisen luonteensa.
Ja mitä tahansa ihminen sanookaan, on olemassa vain totuus ja valhe.
Niiden välillä ei ole mitään.
- Minun on lähdettävä. - Minun on saatettava teidät lautalle.
Meidän ei tule tavata enää koskaan. Kiristäisittekö hiukan kravattianne?
- Kyllä. - Nyt se on täydellinen.
Viimeiset matkustajat, olkaa hyvät!
Anteeksi.
- Saamme sen pian kuntoon. - Mutta tuleeko sen kuntoon ajoissa?
Minulla on jatkoyhteys Istanbulista. Se lähtee huomenna seitsemältä.
Hyvin sairas potilas odottaa minua Lontoossa.
Olen tohtori.
Huudan teille englanniksi ja nyt aion tehdä sen voimakkaammin ja hitaammin.
Suokaa anteeksi.
Voinko olla avuksi? Antakaa kun autan.
Tunnen nuo viikset.
Olen nähnyt ne sanomalehdessä. Oletteko etsivä Hercules Poirot?
Hercule Poirot. En ole leijonankesyttäjä, Mademoiselle.
Mary Debnham, monsieur. Unohdan aina nimet mutten kasvoja.
- En teidän ainakaan. - Oletteko tulossa Bagdadista?
Se on siis totta. Yksityiskohtia ei pääse pakoon.
Se luki lipussanne.
Voisin myös kysyä, pidättekö työstänne kotiopettajattarena?
Takkinne sävyn ja kuvioinnin mukaan.
Kotiopettajatar tai kartografi. Pelailen uhkapeliä.
Aloitan opettamisen aina maantiedolla, kunnes he ymmärtävät sen.
He voivat eksyä elämässä, mutta ainakin tietävät missä ovat.
Korjasin sen ilmaiseksi. Nyt se lähtee ajallaan.
Tunnen itseni niin vapaaksi veden äärellä.
Kumpa minäkin voisin nauttia siitä.
- Meidän pitäisi unohtaa tämä, Mary. - Ei nyt.
Vasta kun kaikki on ohitse.
Kun se on tehty, mikään ei estä meitä.
Istanbul
Lomani alkaa täältä.
Voin jo nähdä kaupungin sielun noissa vaatimattomissa leivissä.
Maailma vaatii tuhoamisen ja täällä -
näitä mestariteoksia tarjoillaan joka ikinen päivä.
Mohammed!
Mohammed ystäväni, te olette taiteilija.
Anteeksi. Hei, tule tänne.
Älkää välittäkö meistä, etsimme vain paikkaa keskustellaksemme yksityisesti.
Se vie vain 20 minuuttia. Siihen mennessä sovimme asian. Ainakin minä.
- Monsieur Bouc! - Poirot keittiössä!
Hän haistaa nopeammin leivoksen kuin nappaa jalokivivarkaan.
En ole poliisi enää, joten en voi hoitaa takuitasi tästä.
Tässä on hyvä ystäväni. Poirot, kuten huomaat, hän on...
- Prostituoitu. - Niin olenkin.
- Bouc, sinulla on kuuluisa ystävä? - Olemme ystäviä, koska olen ainoa, -
joka ei kysele hänen tapauksistaan. Minua ei kiinnosta.
- Eikä hän tuomitse minua kamaluudestani. - Jollainen todellakin olet.
- Madame, Bouc, liittykää seuraani. - Minulla on vain tunti aikaa.
Lähden Idän pikajunalla seitsemältä. Hoidan johtajan velvollisuuksia.
Setäni maksoi maltaita, jotta matkustaisin hänen upealla junallaan -
mahdollisimman kauaksi hänestä ja hänen toimistostaan.
Pakotettuna juomaan ja syömään tärkeiden virkamiesten kanssa.
- Nepotismissa on taidetta. - Ja sinä olet Michelangelo.
- Herra Poirot... - Oletteko tekin prostituoitu?
- En todellakaan! - Häiritseekö tämä mies teitä?
Hän on aikeissa tehdä niin. Olette Englannin konsulaatista?
- Kyllä, sir. - Kyse on Kassnerin tapauksesta?
- Kyllä. - Osoittautuivatko ennustukseni oikeiksi?
- Suurelta osin. - Minun ei tarvitse lukea viestiänne.
Kuulostaa hauskalta. Kuoliko mies vai nainen?
Valitettavasti molemmat.
Joku on häirinnyt rentouttavaa lomaani.
Näyttää siltä, että minun on matkustettava kanssasi, Bouc.
- Löydätkö minulle hytin Idän pikajunasta? - Hyvä ystäväni, -
en ole hyvä kaikessa, mutta löydän sinulle hytin junastani ennen talvea.
Kolme päivää ilman jännitystä, ahdistusta ja rikoksia. Tulet rakastamaan sitä.
Mademoiselle, tämä on ollut kunnia.
Matkatavaranne on kerätty ja kulunne on maksettu.
Tapaatte hänet Calaissa, jatkatte Doveriin -
ja sieltä junalla Lontooseen, Victoriaan.
- Haluan ilmaista... - Älkää puhuko!
Teette tästä epämukavampaa.
- Tässä teille, ystäväni. - Kiitoksia, herra Marquez.
- En edes kantanut laukkujanne. - Minulla oli hieno viikko.
Juhlimme onnen hymyilemistä meille, ja jaamme sen onnen.
Muista puhua meistä amerikkalaisista hyvää, joohan?
Ei!
Teille herra Ratchett, parhain pöytämme.
- Tässä herra, paras pöytämme. - Ei, haluan tuon pöydän.
Hei Masterman, onko sinulla kaikki?
Mukavaa, että kysyitte herra MacQueen. Minä en tee virheitä.
Luoja, se on kreivi Andrenyi. Tulkaa!
Näin tanssinne Monte Criston-näytelmässä. Voinko saada valokuvan?
Olen pahoillani.
Esimerkkeinä Idän pikajunan reitistä.
Pysähdymme Sofiassa, Nisissä, Belgradissa, Vinkovcissa, Brodissa.
Matkustamme Bukarestiin, Zagrebiin, Triesteen, Venetsiaan, Milaniin, Lausanneen, -
Dijoniin, Pariisiin, Bolognaan, Calaisiin -
ja jatkoyhteydet Doveriin ja Lontooseen. Lähtöön 15 minuuttia!
Tule tänne, Michel! Arvokasta lastia. Haluan ensimmäisen luokan osaston.
Haluan erityispalvelua ystävälleni, Michel. Kuin hän olisi panda.
Mutta Monsieur Bouc, olemme täynnä. Meillä ei ole tilaa.
No tehkää tilaa. Hän saa hytin 11. Se on tarkoitettu erityiskäyttöön.
- Se on erittäin viihtyisä. - Itävaltalainen professori varasi sen.
- Eikö koko junassa ole ensimmäisen luokan hyttiä vapaana? - Ei, sir.
- Toisen luokan? - Tilaa ei ole.
- Mademoiselle Debnham. - Herra Poirot, liityttekö seuraamme?
- Riippuu siitä, kuka voittaa keskustelun. - Ovatko kaikki matkustajat saapuneet?
Kaikki paitsi yksi, herra Harris.
Kaikkien matkustajien on ilmottauduttava puoli tuntia ennen lähtöä -
tai he menettävät paikkansa. Aika on tullut täyteen.
Hän on menettänyt paikkansa. Viekää hänen laukkunsa hyttin 3, herra MacQueenin kanssa.
- Nauttikaa matkastanne, herra Poirot. - Tervetuloa, sir.
"Hytti kolme on avainasemassa."
Anteeksi Madame, minun olisi pitänyt huomata teidät.
Voitte kyllä hiukan huomioida minua.
Junassa matkustamiseen kuuluu, että törmää aina johonkuhun.
Se on hienoa. Tosin kaipaan jo takaisin.
Matkustaminen on hienoa. Tulista ruokaa, juomista, miesten tapaamista, -
mutta loppujen lopuksi sijaat itse oman petisi.
Minua on syytetty varattujen miesten metsästämisestä.
Ulkomaalaisten.
En silti voi väittää. Pidän yksinolosta, todellakin.
Mutta naisella on tarpeet, jotka pitäisi täyttää ja jos hänellä on rahaa, -
ne pitäisi täyttää. Mieluiten säännöllisesti.
Luoja, keittiössä palaa!
Nähdään myöhemmin, madame.
Hyvää iltaa, rouva.
- Numero yhdeksän... - Iltaa.
Kuinka voitte? Bonjour.
- Teidän jälkeenne. - Kiitos, kiitos.
Ah, numero kolme.
- Oletteko herra MacQueen? - Kyllä. Luulen, että olette väärässä paikassa.
- Anteeksi, onko teillä ongelma? - Ei. Ei ole ongelmaa.
Juna on täynnä ja luulen meidän olevan..."naapureita".
- Niinkö? - Minäkin olen pettynyt teihin. Tämä on hieno.
Tulkaahan, kultaseni.
Ei.
Miksi he eivät ole purkaneet laukkujani?
Viisi minuuttia lähtöön! Viimeinen kuulutus!
Pestäänkö hampaat?
Mikä helvetti heillä kestää?
Heti kun lähdemme, valmistele petini.
Ei, valmistelkaa se ja tuokaa sanelukoneeni.
Koiria pöydällä. Inhottavinta mitä olen nähnyt.
- Kyllä, sir. - Soittakaa MacQueenille -
ja pyytäkää häntä tuomaan kaikki Milanin paperit.
- Haluan että teette sen nyt. - Kyllä, sir.
- Pyysinkö hoitamaan asian heti? - Hoidan asian, sir.
"Sinun on parasta olla varuillasi."
Kahvinne, herra Ratchett.
- Kuka teki tämän? - En tiedä, sir.
- Hyvää iltaa, rouva Hubbard. - Kuinka huomaavaista, herra Masterman.
No heipä hei.
Mikäli tuijotatte kauemmin, joudun pyytämään teiltä vuokraa.
Maksan siitä.
Tilatkaa uusi juoma.
Loukkaannuitteko?
Pettynyt vain.
Joillakin miehillä on ulkonäköä. Heidän tarvitsee vain -
pitää suunsa kiinni ja he saavat kaiken haluamansa.
Silti he avaavat suunsa.
Onko kaikki kunnossa, rouva Hubbard?
Huomaan, että teillä on vahva intuitio.
Toisella miehelläni oli tapana sanoa noin.
Se taisikin olla ensimmäinen mieheni, kyllä.
Viisain mies, jonka olen tavannut. Nauriin kasvot, mutta rakastin häntä.
Oli mukava jutella.
Anteeksi.
Öitä.
Herra Poirot, aamiaisenne!
Sitten kun haluatte päivällisenne, siirrän herra MacQueenin monsieur Boucin hyttiin.
Matkustatte ensimmäisessä luokassa, monsieur.
Kananmunia...
Hyvää iltapäivää. Rouva Hubbard?
Hyvää iltapäivää.
Noin olkaa hyvä. Idän pikajunan luvalla.
- Kiitoksia, herra Bouc. - Olen tarvittaessa käytettävissänne.
- Kiitos ei, minä en juo. - Se sopiikin teille.
Paheet eivät ole minua varten.
Viisaudessa paholainen kohtaa rakkaansa.
Toivottavasti se koskee minuakin.
Hyvää iltapäivää.
Monsieur, maistuisiko aperitiivi?
Valitettavasti minulla on tapaaminen junan johtajan kanssa.
- Hän oli lähdössä. - Istukaa toki, sir. Rouvat.
Oletteko jo kotiutunut?
- Kiitoksia. - Vaikka tätä on mainostettu, -
vieläkään junan parasta puolta ei ole ruoka.
Tiedättekö, tässä on jotakin. Vieraat ihmiset viettävät päiviä yhdessä, -
eikä heillä ole muuta yhteyttä kuin siirtyä paikasta toiseen, -
eivätkä he tapaa toisiansa enää koskaan.
Entistä kyllästyneempinä ja sulkeutuneempina. Pelkkää tasaista heilumista.
Sinun harrastuksillasi sinulla ei ole varaa mihinkään.
Toivon niin.
Tilaa minulle kalaa.
Vaihtaisitteko nieriän kampelaan, muusin lohkoperunoihin ja -
ruskean kastikkeen valkokastikkeeksi, kiitos.
Tarjoilija, tuo kuulosti hyvältä. Minulle sama.
Prinsessa Dragomiroff.
Jos haluaisin naida rahaa, haluaisin naida hänet.
- Pesin Dalian hampaat aamulla. - Ei, sinä kidutit Poggy-kultaani.
- Pyysin pesemään Dalian hampaat. - Vieläkö pidätte Dickensistä?
Erittäin paljon, ystäväiseni.
Hei, kirjojesi ja seikkailujesi vuoksi, olet kadottanut kaiken romantiikan.
Romantiikka ei jää koskaan rankaisematta.
Aikoinaan oli...
Aikoinaan oli eräs.
Toivoisin, etten koskaan istu tuon miehen lähellä.
Samankaltaisten tulisi istua toistensa kanssa. Me emme ole samankaltaisia.
Kaikki meistä eivät ole noin ahdistuneita rotujen erottelemisesta, professori.
Se johtuu kaikkien rotujen kunnioittamisesta ja, että mielummin pidän ne erossa.
Sekoittamalla punaviinin valkoviinillä, saatatte päätyä pilaamaan ne molemmat.
Pidän hyvästä roseviinistä.
Hei, kuinka voitte? Pahastutteko jos liityn seuraanne?
Jälkiruoka on loistavaa ja olisi ikävää joutua syömään se yksin.
Viihdyn paremmin yksikseni.
Mutta jos saan jakaa jälkiruoan kanssanne, olkaa hyvä vain.
Anteeksi, saisinko toisen haarukan?
Olen yrittänyt tavata teidät henkilökohtaisesti, herra Poirot.
En ole ollut näin lähellä kuuluisuutta aikaisemmin. Ei, nyt taisin valehdella.
Olin kerran bussissa Ty Cobbin kanssa.
Hän on baseball-pelaaja. Pelaa Detroitissa.
Haittaako teitä jos syön tämän pienen kirsikan tästä päältä?
Tehän melkoinen ronkeli olette. Outo ja erikoinen mies.
Otan tuon kohteliaisuutena. Tiedän mitä haluan ja mitä en.
Se mitä haluan, haluan sitä valtavasti. Jos en halua, ohitan sen nopeasti.
Esimerkiksi onnittelut ennen kuin ne osoittautuvat liikeasioiksi.
Olette hauska.
No niin, -
haluaisin tarjota teille töitä.
- "Syyttömien kostaja", siksi he sanovat sitä sanomalehdissä. - Oletteko te syytön?
Minä olen liikemies, taidekauppias. Tarkoitan, että olen vasta aloittanut.
Aloittelijan onneni on ainakin toiminut.
Pyhäinjäännöksiä, antiikkia, mattoja, harvinaisuuksia. Itämaisia asioita.
Olen uusi tällä alalla, joten minulla on uusi näkökulma tähän.
Mutta minulla on hiukan ongelmia...
...tiettyjen toimittajien kanssa. En voi luottaa heihin.
Jotkut asiakkaistani...
...ostavat jotakin ja huomaavat, etteivät ne ole täysin alkuperäisiä...
Mikä ei ole minun syyni, jos silkki ei satukaan olemaan aitoa, eikö?
Olen kuitenkin onnistunut hankkimaan vihollisia.
Olen saanut kirjeitä, joissa ihmiset uhkailevat minua.
Uskon suurimman osan olevan italialaisia.
Myin heille erän itämaisia mattoja Milanissa.
Eivätkä ostajat olleet tyytyväisiä laatuun.
Ja he haluavat rahansa takaisin.
Italialaiset. Gangstereita ikuisesti.
- Ja sitten tapaan maailman nerokkaimman etsivän. - Minutko?
- Kyllä, Hercules Poirotin. - Hercule.
No kuitenkin.
Haluaisin tehdä seuraavasti: Haluaisin teidän vahtivan minua, -
kunnes tunnen olevani turvassa.
Se olisi helppoa rahaa teille ja minä saisin mielenrauhan.
Minä ymmärrän ja kieltäydyn siitä.
Niinkö? Sepä ikävä kuulla.
Ehkä en ollut tarpeeksi vakuuttava.
Katsokaas, joku haluaa minut pois päiviltä.
Ja tiedän etten ole kohteena parhaimmasta päästä.
Jos rehellisesti sanottuna, minäkin haluan oikeutta ihan kuten tekin.
Mutta...
...minulla ei ole mikään kiire.
- Osoitatteko minua aseella? - Ei teitä vaan maailmaa.
Olen osa sitä maailmaa. Älkää osoitelko minua.
- Miltä $10,000 viikolta kuulostaa? - Olette antelias, mutta minun on kieltäydyttävä.
- $15,000? - Ette kuunnellut. Kieltäydyin.
Ymmärrän kyllä.
Se ei ole tarpeeksi huomiota herättävää suurelle Hercules Poirotille, vai?
- Se ei ole tarpeeksi... - Jos myytte väärennöksiä gangstereille, kärsitte itse seuraukset.
Yritän saada rikolliset kiinni, en puolustaa heitä.
- Joten kieltäydytte "likaisesta" rahastani? - Kieltäydyn teistä, herra Ratchett.
- Se johtuu aseesta, eikö? - Kyse on paljon henkilökohtaisemmasta.
En pidä kasvoistanne,...
...joten suonette anteeksi...
- Mutta pidittehän leivoksestani, eikö? - Leivoksenne oli loistavaa.
Mukavaa iltapäivää, herra Ratchett.
Kiitoksia.
Kuinka kylmä.
Rakas Katherineni.
Rakkaani.
Herra Dickens.
Herra Ratchett?
- Herra Ratchett? - Olen täällä.
Hyvä kuulla, sir. Hyvää yötä.
- Rouva Hubbard? - Se on aina rouva Hubbard.
Rouva Hubbard.
- Kuolimmeko? - Hyvät naiset ja herrat, juna on suistunut raiteilta!
- Oletteko kunnossa, herra Marquez? - Olen, kiitoksia.
Herra Bouc puhuu kanssanne myöhemmin. Olette turvassa hytissänne.
Kuolemmeko me?
Katherineni.
Kaunokaiseni.
Hyvät naiset ja herrat, valitettavasti juna ei pysty jatkamaan matkaansa vielä.
- Istukaamme siis vain. - Kauanko joudumme istumaan täällä?
Niin, jonkun on tehtävä jotakin.
Tottakai teen jotakin. Olen tekemättä mitään.
Koska tasan 2 tunnin ja 10 minuutin kuluttua emme tule saapumaan ajoissa Brodiin, -
asemapäällikkö tulee ymmärtämään tilanteemme ja lähettää ryhmän avuksemme korjaamaan veturin, -
jotta pääsemme jatkamaan matkaamme. Sillä välin voin vakuuttaa teille, -
että me kaikki pysymme lämpiminä, kylläisinä ja tyytyväisinä.
- Voisimme kävellä. - Voisimme kuolla yrittäessämme.
Voisin ottaa yhteyttä erääseen. Laivani lähtee ylihuomenna Ranskasta.
Ilman sinua, luulisin. Kuten minäkään en pääse Lontooseen.
Syytän teitä menettämästäni ajasta, herra Bouc.
- Madame, ette voi syyttää säästä minua. - Tietenkin voin. Tehän olette täällä.
- Entä minun kokoukseni Turinissa? - Ja minun tapaamiseni autotehtaalla Sochauxissa.
Jotkin asiat eivät ole Jumalan käsissä.
Ei ole meidän asiamme päättää, ansaitsemmeko päästä turvallisesti päämääräämme -
vai päättääkö paholainen kohtalostamme.
Aamiaisenne, herra Ratchett!
Hyvää päivää, herra Masterman.
- Onko teillä ongelma? - En tiedä, sir.
Herra Ratchett?
Sieltä virtaa kylmää ilmaa. Hakekaa herra Bouc ja tohtori Arbuthnot.
- Hyvä luoja. - Koskekaa vain ruumiiseen.
Luoja, tämä on kamalaa. Ensin lumimyrsky ja nyt tämä.
- Minun on soitettava poliisille ja annettava lausunto. - Mies on kuollut.
- Mies on kuollut. - Häntä on puukotettu.
Pitkällä veitsellä. Useita haavoja, osa pinnallisia, osa erittäin syviä.
- Onko tekijä vasen- vai oikeakätinen? - Se onkin erikoista, -
koska näyttää siltä, että tappaja on peittänyt hänen silmänsä ja sokaissut hänet.
Osaatteko arvioida kuolinaikaa?
Sitä on vaikea sanoa, koska ikkuna on ollut auki...
...mutta arvelisin puolenyön ja klo. 2:00 välillä.
Mutta kukaan ei mennyt hänen hyttiinsä. Istuin ja valvoin koko yön -
ja jos joku olisi mennyt, olisin nähnyt sen. Se on mahdotonta.
Kiitos tohtori, palatkaa ruokailuvaunuun. Michel, varmistakaa tämä vaunu.
Poirot...
Tarvitsen apuanne, ystäväni.
Teidän on löydettävä tekijä. Pyydän teitä Idän pikajunan puolesta.
Poliisin saapuessa voimme sanoa, että tapaus on ratkaistu.
- Olette ainoa, joka voi pelastaa minut. - Ei, ystäväiseni.
- Tarvitsen tätä lomaa. - Ajatelkaa tätä eräänlaisena palapelinä.
Tämä on pikku juttu teille.
Tutkitte matkustajien taustat ja selvitätte asian ja sitten teette sitä mitä te...
...istutte tuolissanne ja syötte leivostanne.
Ja ennen kuin huomaattekaan, tapaus on ratkennut itsestään.
Mitä muutakaan tekisitte tässä lumimyrskyssä? Ilman ärsykettä, tulette kuolemaan nälkään.
Luuletko, että istuisin tuolissa, söisin leivosta ja sitten yhtäkkiä...
- En tiedä mitä tekisitte. - Minulla on Dickensini.
Helvettiin Dickensinne.
Jos jätämme sen poliisille, he valitsevat syyllisen ja hirttävät hänet.
Mahdollisesti herra Marquezin ja vain, koska hänen nimensä on Marquez.
Tai tohtori Arbuthnotin vain hänen ihonvärinsä vuoksi.
Olette ainoa, joka voi ratkaista tämän oikeudenmukaisesti.
Antakaa minulle tämän vaunun kartta, sekä kaikkien passit.
Haastattelemme kaikkia matkustajiamme, keräämme todisteet, syyt, metodit, -
kunnes olemme selvittäneet murhaajan henkilöllisyyden, ystäväni.
Jokainen päivä tapaamme ihmisiä, joita ilman olisi parempi, mutta emme silti tapa heitä.
Meidän on oltava petoja parempia.
Joten etsitään tappajamme.
Hyvät naiset ja herrat. Antakaa minun...
Näyttää siltä, että tilanteemme on pahentunut, koska...
Eräs junamme matkustajista on kuollut.
Monsieur Ratchett.
- Joten he tappoivat hänet sittenkin. - Oletitteko hänen kuolevan?
En, hänen terveydentilansa oli erinomainen.
- Hänellä oli vain vihollisia. - Ja siksi hänet tapettiin.
Kuinka kauheaa. Murha, täällä?
- Juuri niin, madame. - Rauha hänen sielulleen.
Joku yritti tunkeutua hyttiini keskellä yötä.
Kukaan ei uskonut minua.
- Mitä oikein tapahtuu? - Nyt kun olemme lumen saartamina, -
olen suostunut ottamaan tapauksen ja luvannut herra Boucille löytää syyllisen.
Miksi te?
Nimeni on Hercule Poirot ja olen mahdollisesti maailman paras etsivä.
Tulen keskustelemaan teidän jokaisen kanssa, mutta ennen sitä, -
suosittelen teitä kaikkia pitämään hyttinne lukittuina.
- Tunnen olevani vankina täällä. - Se on oman turvallisuutenne vuoksi.
Jos täällä on tapahtunut murha, niin murhaajakin on täällä.
Murhaaja on keskuudessamme. Tässä junassa, tällä hetkellä.
Vaunujen ovet lukittiin yöksi, eikö?
- Tietenkin, lukitsin ne itse. - Junaan tai sen alle ei voi piiloutua.
Sitten voimme rajoittaa tutkimuksen Calaisiin meneviin matkustajiin.
Bouc, kerron sinulle. Kaikista muissa vaunuissa nukkuvista, -
sinä olet ainoa, jota ei voida pitää syyllisenä.
Herra MacQueen, onko tämä sopiva hetki juopotella?
Pomoni on kuollut eikä minulla ole enää työpaikkaa -
ja te katsotte minua kuin olisin tehnyt sen. - Emme syytä teitä.
Tunsitte hänet, joten hänen on täytynyt kertoa teille jotakin. Olitteko sukua?
Emme. Olin hänen sihteerinsä.
Järjestelin hänen matkansa, tilasin hänen pihvinsä.
Hän söi enemmän pihvejä kuin minä olen koskaan nähnyt.
Hän oli antiikkikauppias.
Hänellä ei ollut pätevyyttä siihen, edes silmää tai kielitaitoa, -
totta puhuen, hänellä ei ollut mitään hajua kaupankäynnistä.
Ei mistään. Minä huolehdin kaikesta.
- Kauanko olitte töissä hänellä? - 20 päivää vaille vuoden.
Kieltolaki ei ollut mieleeni, joten minä...
löysin itseni varkaiden seurasta, veloissani...
Olen koulutukseltani asianajaja, mutta en tässä tilanteessa.
Hän oli pahassa jamassa.
- Välitittekö hänestä? - Välitin hänen rahoistaan.
Ratchett oli julma, vaativa, loukkaava, ja varmasti rikollinen.
- Milloin näitte hänet viimeksi? - Sen on täynyt olla klo. 22:00 jälkeen.
Hän pyysi minua käymään läpi myyntimme Italiassa.
Milanin tapauksen matoista.
Niin, hän halusi, että tarkastaisin tilit.
Minun piti kääntää kaikki, koska ostajat olivat ranskalaisia, eikä hän puhunut ranskaa.
Kun pysähdyimme Vinkovcissa, juttelin tohtori Arbuthnotin kanssa.
Joimme muutaman drinkin, lepuutimme jalkojamme ja hänellä oli muutama...
erikoinen mielipide Stalinistä, joten minun oli torjuttava hänet.
En tuomitse ihmistä rodun takia, mutta en myöskään innostu briteistä.
- Milloin juhlanne loppivat? - Hän lähti heti kahden jälkeen.
Tunsitteko ketään Ratchettin mahdollisista vihollisista?
Tietäisitte...valitkaa vain yksi.
Kertoiko hän teille, että häntä oli uhkailtu?
Hän oli saanut muutaman epämiellyttävän kirjeen. Minulla on muutama tässä.
Hän tuhosi loput niistä. Hän poltti ne.
Tässä on yksi.
"Sinun on parasta olla varuillasi. Kukaan ei pääse käsistämme."
- Kiitoksia, herra MacQueen. - Kiitoksia.
Jos meillä on lisäkysymyksiä, palaamme asiaan.
Oletteko ajatellut sitä latinalaista, herra Marquezia? Melkoinen tyyppi.
Tiedättehän, niillä ihmisillähän -
on taipumusta murhata. Noin historian näkökulmasta.
Sanoitte, ettette tuomitse ihmistä rodun vuoksi.
Luulen, että -
se riippuu rodusta.
- Ja hänellä meni niin hyvin. - Luuletteko sen olleen MacQueen?
Liian aikaista sanoa. En usko hänen puukottaneen 12:sta kertaa pakkasessa.
- Ei selvinpäin ainakaan. Kuka sitten? - En tiedä vielä. On aika kysellä.
- Kysellä? Keneltä? - Uhrilta.
Hänellä on kaksitoista pistohaavaa ja kuten Arbuthnot sanoi, iskut ovat satunnaisia.
Jos tohtori on syyllinen, hän ei todellakaan antanut sen vaikuttaa hänen vastuuseensa.
Hei, kello. Se on pysähtynyt 01:15. Se täsmää tohtorin arvioon kuolinajasta.
Se on mahdollista. Todellakin. En minäkään ymmärrä.
En ymmärrä tätä laisinkaan. Jos katsot näitä kahta haavaa, -
ne on tehty voimalla ja syvään, eikä verta ole vuotanut paljoa.
Mutta hyökkäys on ollut raivoisa.
Isketty sinne tänne satunnaisesti hirvittävän raivon vallassa.
Hyökkäyksen aikana uhri on ollut peloissaan, ahdistunut ja täynnä kahvia.
Maannut vain paikallaan ja hyväksynyt kuoleman ilman vastarintaa.
Vaikka hänellä on ollut täällä -
tarkoituksellisesti ase, jolla hän olisi voinut puolustaa itseään.
Tässä teille. No niin, katsotaanpa...
Barbitalia, unilääkettä.
Hänet huumattiin, ettei hän voisi käyttää tätä.
Tuossa on myös naisen nenäliina, arvokas sellainen.
Käsintehty. 200 frangia Pariisista. Siihen on myös kirjailtu H-kirjain.
- Ja pieni ystävämme, piippurassi. - Toinen johtolanka.
Kyllä, hyökkääjämme on jättänyt runsaasti vihjeitä, -
vaikkakin yksi johtolangoistamme näyttää liiankin todelliselta.
Ehkä tämä tuhkakuppi voi kertoa tapahtuman kulun.
Tuhkakuppiin poltetun viestin. Se on ehkä tarkoituksella poltettu vihje.
Voimmeko lainata laitteitanne?
Haluaisin mielummin ymmärtää, -
miksi siellä oli vihje kuin mikä se oikeastaan on.
Totuus haetaan sisältä, ei ulkoa.
Tässä tapauksessa hyväksyn tieteellisen avun.
Te säädätte vain liekkiä. Säätäkää!
Se ei olekaan yksi niistä epämiellyttävistä kirjeistä.
Olette väärässä, ystäväiseni. Tällä on salaisuus kerrottavanaan.
Katsokaa.
"Kuin täyteläinen veri käsissänne, te tulette kuolemaan."
Mitä se tarkoittaa?
Tulkaa mukaani, Bouc. Täyttäkäämme tyhjät kohdat.
Tässä ei ole ollut kyse palapelistä.
Tiedän kuolleen miehen oikean nimen.
Se ei ollut Ratchett vaan Cassetti.
- Tiedän tuon nimen. - Sitten tiedätte myös Armstrongin.
Armstrongin tapaus?
Tarina, joka ravisutti maailmaa.
Kaksi vuotta sitten kuuluisa lentäjä, eversti John Armstrong -
ja hänen vaimonsa, Sonia, heräsivät nähdäkseen, että heidän ainoa tyttärensä, pieni Daisy -
oli viety sängystään, jossa hän nukkui.
Epätoivon vallassa, Armstrongit maksoivat lunnaat.
Mutta pian sen jälkeen, Daisy löydettiin murhattuna -
Rachettin toimesta, joka olikin Cassetti.
Sonia Armstrong oli raskaana kun hän sai kuulla asiasta.
Tapaus aiheutti hänelle keskenmenon.
Sekä äiti että lapsi kuolivat.
- Kuinka tiedätte tämän, Poirot? - Koska John Armstrong kertoi sen minulle.
Hän pyysi apuani, mutta samaan aikaan sain kirjeesi -
ja oli liian myöhäistä.
Hänet löydettiin ammuttuna.
Hän oli tehnyt itsemurhan.
"Daisy Armstrongin veri käsissäsi, tulet kuolemaan. "
Ja niin tuli tapahtumaan.
- Monsieur Poirot? - Niin, Michel.
Rouva Hubbard haluaa puhua kanssanne. Viivytin häntä niin pitkään kuin pystyin.
Rouva Hubbard, anteeksi, että jouduitte odottamaan.
- Teillä on höyryä mielessänne ja sanat suussanne. - Todellakin on. Olen yrittänyt kertoa teille tätä.
Murhaaja oli hytissäni viime yönä.
Luulin kuolevani kunnes tajusin, että hän tappoi Ratchettin sijastani.
Heräsin pimeyteen ja tajusin, että hytissäni oli mies.
Oletteko varma, että se oli mies?
Tiedän tunteen, kun mies on makuuhuoneessani.
Kerroin siitä tarkastajalle, mutta hän ei uskonut minua.
Sanoin hänelle: "Tarkastakaa minun ja Ratchettin väliovi. Hänen on täytynyt mennä siitä."
Olen varma, ettei se ollut lukittuna.
Tiedän sulkeneeni sen Ratchettin kerrottua minulle siitä.
Hän tavallaan uskoutui minulle.
Oletteko mahdollisesti kuullut Armstrongin sieppauksesta?
En ole voinut olla kuulematta. Kammottava tapaus.
Lapsen tappaja, Cassetti kuoli viime yönä.
Ratchett oli se mies.
Sanoinhan teille, tiesin hänen olevan paha.
Uskottehan te, että hytissäni oli mies?
Tiedän, että pidätte minua siveettömänä, mutta minulla on todiste siitä.
Se kuuluu Idän pikajunan henkilöstölle.
Mutta ehkä se on pudonnut Micheliltä hänen käydessään hytissänne.
- Ei minulta ole pudonnut mitään. - Löysin sen sängynjalan vierestä peiteltynä.
Siitä, missä nukuin. Miksi kutsutte sitä?
Kutsun sitä todisteeksi. Kiitoksia paljon, rouva Hubbard.
- Oletteko koskaan käynyt Amerikassa? - Kerran.
- Vuosia sitten, pikaisesti. - Missä tarkoituksessa?
- Varmistaakseni epäilykseni. - Minkä?
En pitänyt siitä, että minut siirrettäisiin Bostoniin.
- Menin Bostoniin ja sieltä suoraan Lontooseen. - Bostonistako Ratchett oli kotoisin?
En tiedä. Olisi ollut epäkohteliasta kysyä.
- Jatkakaa. - Näin Ratchettin viimeisen kerran klo. 21:00 aikaan.
Vein hänelle kahvia ja hänen vaatteensa.
Särkeekö teidän hammastanne?
Minulla oli juurihoito varattuna Lontoossa. Ratchett vaati, etten siirtäisi sitä.
- Hän sanoi olleensa kyllästynyt muminaani. - Oliko Ratchettillä tapana juoda kahvia öisin?
Ei suinkaan, mutta hän oli ollut levoton viime aikoina.
Mutta hän halusi pysyä valppaana. Erityisesti viime yönä.
Hän löysi kirjeen hytistään.
Sanokaa, ettette te tehnyt sitä.
Jos haluaisin jättää jotakin tyynynne alle, se ei tulisi olemaan kirje.
Haluan kahvia.
Varmasti niin täsmällinen ja kohtelias liittolainen -
ei puhuisi pomolleen kuten te puhuitte.
Ellette tietäisi, että hänen uransa tulisi yhtäkkiä -
päättymään.
Luulen, että kyse ei ole pelkästä hammassärystä.
Keuhkoista?
Kilpirauhassyöpä.
Se on levinnyt vatsaani. Isäni kuoli samaan 5 vuotta nuorempana.
Minulla on elinaikaa korkeintaan kuukausia.
"Mitään ei ole tehtävissä", sanoi lääkäri. Yhtäkkiä en enää ollut peloissani.
Olin aina tehnyt mitä halusin. Siitä asti en ole halunnut puhua asiasta.
Kahvi, näyttää siltä, että siihen oli lisätty barbitalia.
- Sanotte toki, ettette laittanut sitä kahviin. - En tietenkään laittanut.
Milloin ja mistä nouditte kahvin ja kupin?
Keittiöstä, sir. Oletin illallisen alkavan klo. 21:00, kuten se alkoikin.
Kuka tahansa olisi pystynyt lisäämään barbitalin ennen minua.
Kiitoksia.
Herra Masterman, olen pahoillani hammassärystänne.
Rakastan noita pieniä keksejä.
Joten, neiti Pilar Estravados, olette lähetyssaarnaaja, mutta -
opiskelitte sairaanhoitajaksi ennen sitä, eikö?
- Olin sen velkaa Jumalalle. - Olitte "velkaa" Hänelle?
Minulla oli -
vaikeita aikoja elämässäni.
Vein enemmän kuin annoin.
Gerhard Hardman, tekniikan professori.
Se on tiedettä, joka tulee palauttamaan Saksan entiseen loistoonsa.
- Benjamin Marquez. - Herra Marquez.
Haluan, että minua ei yhdistetä rikokseen, joten kysykää mitä haluatte.
En aio valehdella teille.
- Poistuitteko hytistänne viime yönä. - Vain hakeakseni asperiinia.
Rouva Hubbard tarjosi minulle jotakin aikaisemmin.
Kieltäydyin siitä ensin, mutta en saanut unta ja menin pyytämään häneltä sitä.
Konferenssini on Turinissa.
Olen ainoa itävaltalainen esiintyjä, joten ilman minua -
keskustelut jäisivät keskinkertaisiksi. - Silloin pakenin vankilasta -
ja lahjoin itseni Amerikkaan ja vannoin, -
olla valehtelematta tai varastamatta enää, koska silloin ihmiset luottavat sinuun enemmän.
Italialaiset ovat lehmiä, espanjalaiset lampaita.
Belgialaiset...
Palasin vain hyttiini, jonka jaan masentuneen, englantilaisen hovimestarin kanssa.
Hän puhuu kalasta paljon.
Mutta hän varmasti näki minun nukkuvan aamuun asti.
Kuten sanoisitte, tämä tapaus on merkityksellinen.
Tapahtui eräs nolo tilanne.
Kun palasin rouva Hubbardin luokse, avasin ensin väärän oven.
- Oi, olen pahoillani. - Mihin aikaan tämä tapahtui?
- Kellon täytyi olla... - Älä ole pahoillasi.
...22:50.
Sepä mielenkiintoista.
Tähän mennessä olette viimeinen, joka näki Ratchettin elossa.
- Mitä teette työksenne? - Olen autoalalla. Minulla on 3 näyttelytilaa.
Palasin Amerikasta, eikä minulla ollut mitään ja nyt...
- Jos kertomanne on totta, neiti Debnham voi varmistaa sen. - Se on totuus.
Minä en valehtele. Minä en valehtelisi siitä.
Onko mahdollista, että neiti Debnham olisi poistunut hytistä huomaamattanne?
Ei, nukun hyvin kevyesti.
Pienikin ääni ja herään siihen välittömästi.
Minut yllätettiin kerran.
- Sitä ei tapahdu toiste. - En sanonut olevani kuljettaja.
Matkalaukustanne löytyneissä kuvissa -
oli komea nuori poika kuljettajan lakki päässään, -
matkalla isänsä työpaikalle. Mitä kuljetitte?
Rouva Estrada, miksi pidätte käsiänne nyrkissä?
Työskentelen vaarallisissa kaupungeissa, joissa en voi täyttää itseäni pelolla.
- Opettelin taistelemaan. - Mutta ette luota enää Jumalaan yllätyksenne jälkeen?
- En, mikäli Hän on kiireinen. - Jumala on aina kiireinen.
Se on Masterman. Mies kuolee, eikä hänellä ole mitään menetettävää.
Bravo Bouc, paitsi herra Marquez, -
vahvisti, että herra Masterman luki kirjaansa sängyssään kuolinaikaan.
Jos teitä huolestuttaa, niin en ole valmis. Seuraava.
Neiti Debnham, toivottavasti keli ei haittaa teitä?
Olen kattanut piknikin teitä varten.
Olette kuunnellut huonetoverini mielipidettä väenpaljoudesta. Ymmärrän.
Valitse paras paikka saadaksesi totuus ulos epäillyistä.
Mutta minut haluatte palelluttaa. Kuulostaa hyvältä.
Kirjoittaisitteko tähän koko nimenne ja osoitteenne?
B-kirjainta ei muuten lausuta.
Rouva Estrada kertoi, että olitte kysynyt hänen iltapukunsa väriä.
"Mary Hermione Debnham."
Käytättekö koskaan Hermione-nimeä?
Käytän Mary-nimeä jos en työskentele "Neiti Debnhamina". Olen vasenkätinen.
Se on harvinaista, tiedän.
Teillä on varmasti teoria, koska pyysitte käsialanäytettäni.
Mitä mieltä olette siitä kuolleesta miehestä?
Luulen, ettei minulla ole mielipidettä hänestä.
- En ymmärrä kysymystänne. - Anteeksi mademoiselle, perinteiset tapani.
Ihmisluonto on perverssi sen monimutkaisuudessaan. Sen tutkimiseksi tarvitaan oikeat työkalut.
Kyse on leluista ei työkaluista, Hercule. Suosittelen pitämään ne poissa.
Suora menetelmä? Leivos. Tunsitte tohtorin ennen matkaanne.
Tohtori Arbuthnotin?
En tuntenut.
Mutta sellainen hetkellinen vetovoima?
Emme ole Amerikassa, neiti Debnham. Mikään laki ei tuomitse tunteitanne.
Eikä mikään laki tuomitse hiljaisuutta, jota...
...pidän itselläni...
En ole koskaan ollut Amerikassa.
Ehkä voin kysyä teiltä -
joistakin asioista, mistä olen kuullut?
Te ja tämä tuntematon Arbuthnot, olette enemmän kuin vieraita toisillenne.
Sanoitte, että -
"Ei vielä, vasta kun olemme valmiit, -"
"kukaan ei estä meitä." Mitä tarkoititte sillä?
Luuletteko, että olen murhaaja?
Jokaiselle työmiehelle, naulat ovat ongelma.
Te elätte rikoksista.
- Näette pahuutta joka päivä. - En tällaista.
Näen tarpeeksi rikoksia tietääkseni, että rikokset ovat poikkeavia.
Uskon, että murtaakseen sielun, -
pitää tappaa toinen ihminen.
Kysyn uudestaan. Mitä tarkoititte sanomallanne?
Kun olemme valmiit, -
mikään laki ei tuomitse hiljaisuuttani.
Hyvä on.
Entä sitten, prinsessa Dragomiroff?
Illallisen jälkeen menin sänkyyni.
Kiitän Luojaani pitkästä elämästäni, mutta -
kirottu selkäni tekee minut surulliseksi.
Noin klo. 00:45 kutsuin neiti Schmidtiä.
Hän hieroi ja luki minulle hetken. Sitten nukahdin.
Onko korvaanne koskaan kantautunut perhettä, jonka nimi on Armstrong?
He kokivat sanoinkuvaamattoman tragedian.
Ihailin Sonia Armstrongin äitiä, -
näyttelijä Linda Ardenia.
Yhtä vuosisadan lahjakkainta näyttelijää.
Neiti Arden halusi edetä näyttelijänä.
Hänestä olisi tullut Broadwayn ensimmäinen nainen, -
ellei tragediaa olisi tapahtunut. - Ja onko tämä Linda Arden kuollut?
Hän voisi yhtä hyvin olla.
Hän ei enää asu kodissaan.
Daisy oli kummityttöni.
Hän oli...hän...
En ymmärrä miten tämä liittyy asiaan, etsivä.
Viime yönä kuolleen miehen oikea nimi oli Cassetti.
Hän oli mies, joka tappoi Daisy Armstrongin.
Ymmärrän.
Myönnän tunteneeni sen perheen ja nyt se mies on kuollut.
Pelkkä yhteensattuma, joka näyttää sietämättömältä.
Pidättekö sitä yhteensattumana?
Minun on nyt kysyttävä muutama kysymys neiti Schmidtiltä.
Se ei ole tarpeellista. Voin vakuuttaa hänen puolestaan.
Silti haluaisin kysyä, mikäli annatte siihen luvan?
- Voitte vastata kysymyksiini saksaksi. - Mutta arvon rouva ei ymmärtäisi.
Se on tarkoituskin.
Kuuluuko tämä teille, Hildegard?
Tämä on liian hieno kuuluakseen minulle.
Kertoiko rouva totuuden viime yöstä?
Kuten hän sanoi, hän lähetti tarkastajan etsimään minua -
ja sitten menin sänkyyni. - Näittekö ketään muita?
Vain toisen tarkastajan, joka oli...
- Toisen tarkastajan? Tarkoitatteko Micheliä? - Ei vaan sen toisen, joka herätti minut.
Olkaa hyvä ja tulkaa.
- Oletteko varma, ettei se ollut hän? - Ei, mies oli lyhyt ja parrakas.
- Neiti, toista tarkastajaa ei ole. - Tiedän mitä näin.
Muistan hänellä olleen korkea ääni ja samanlainen puku.
Josta täytyy puuttua nappi. Sir, tarvitsen avaintanne välittömästi.
Meidän on löydettävä tuo puku ja punainen kimono.
Tuhansia valokuvia, loputon määrä sukkia, iltapukuja kaikissa väreissä paitsi punaisena.
- Eikä merkkiäkään tarkastajan puvusta. - Tarkastimmeko kaikkien matkustajien laukut?
Kaikkien muiden paitsi kreivi ja kreivitär Andrenyin, monsieur.
- Heidän laukkujansa ei saanut tutkia. - He matkustivat diplomaatteina.
- Missä muualla se voi olla? - On vain yksi laukku, jota emme ole tutkineet.
Minun laukkuni.
Tappaja pilailee kanssani. Hyvä. Se on hänen ensimmäinen virheensä.
- Ja yön on muututtava päiväksi... - Anteeksi, mademoiselle.
Tuo ei ole minun. Minähän kerroin toisesta tarkastajasta.
- Miksi muuten olisin kertonut... - Aivan, siksi se piilotettiin hyttiinne.
Voila', nappi ja tässä meillä on tarkastajan puku, -
joten miksei sen taskussa olisi tarkastajan avaimia. Tässä.
Nyt tiedämme miten tappaja pääsi lukituista ovista.
- Bourbonia. - MacQueen.
- Mitä nyt etsimme? - £500...
MacQueenilla oli tilikirja Ratchettin tekemistä kaupoista. Missä se on?
Poirot?
Bouc, pidä kaikki junassa.
Monsieur, pysähtykää!
Monsieur, pysykää paikoillanne!
Kiitoksia paljon. Kiitoksia.
Joten, se oli MacQueen? Saitteko tappajan?
- En tiedä vielä, madame. - Kuinka hän saattoi?
- En tappanut häntä! - Yrititte polttaa Ratchettin tilikirjan, -
mutta siinä on vielä luettavia osia. Teitte sen, koska varastitte häneltä.
Kirja on täynnä...
Miksi kutsutte sitä! Suklaata?
- Toffeeksi? - Toffee! Se on täynnä toffeeta!
Sinä varastit häneltä! Luulitte, ettei sitä saataisi selville.
- Siksi tapoitte hänet! - Totta.
Olette oikeassa. Minä varastin häneltä.
Tuhansia.
Tiesin, ettei se ollut rehellistä rahaa.
Mitä sitten vaikka otin siitä siivun itselleni.
Mutta antakaa kun kysyn teiltä jotakin? Miksi olisin tappanut rahanlähteeni?
- En tehnyt sitä! En tappanut häntä! - Ei hän tappanutkaan.
Hän ei tappanut häntä.
Luulen hänen perustavan minuun ja näin hänen juovan aamuun asti, joten se on totta.
Näin hänen juovan viskiä ja ala-arvoista amerikkalaista likööriä.
Hän tarjosi minullekin muutaman muuttaakseni mieltäni.
Riitelimme politiikasta ja hänellä oli joitakin -
tyhmiä mielipiteitä Stalinista. Minun piti korjata häntä, mutta hänellä on luonteensa.
Jutellaan hetki, monsieur. Vahvistatte olleenne hänen kanssaan koko yön?
- Poltimme ja keskustelimme melkein kahteen, sir. - Kaverukset, hän sikareineen ja te...
...olette ainoa junassa, joka polttaa piippua.
- Voinko nähdä piippunne ja tupakkanne, sir? - Tietenkin.
Ja te, tohtori Arbuthnot, olette ymmärtääkseni matkalla Intiasta, eikö?
Kuulusteletteko te minua nyt?
- Olitteko menossa Ratchettin hyttiin ennen kuin hänet tapettiin? - En todellakaan.
- Tämähän on yksi piippurasseistanne, eikö? - Ei, jos löysitte sen kuolleen miehen hytistä.
Olen tohtori, sir. Parannan ihmisiä, en satuta heitä.
Teidän on täytynyt tehdä kovasti töitä tullaksenne tohtoriksi.
Moni teidän rodustanne ei saa sellaiseen mahdollisuutta.
Middlesexin Lääkäriakatemia, ainoa luokaltani. Sain kunnian valmistua 24-vuotiaana.
Toimin tarkka-ampujana.
Olin erittäin hyvä siinä. Pelastin useita upseereita.
Terävä pää ja vakaat kädet edesauttoivat opiskelussani.
- Uskon olevani velkaa sen vuoksi. - Tunsitteko eversti Armstrongin?
Tunsin kaksi tai kolme Armstrongia. Tommy oli kuudenkympin...
- ...Selby Armstrong... - Tarkoitin eversi John Armstrongia.
Hänellä oli amerikkalainen vaimo ja hänen lapsensa kidnapattiin ja tapettiin.
- Nimi ei tule mieleen. - Milloin tapasitte neiti Debnhamin ensi kerran?
Tapasimme samassa vaunussa matkatessamme Kirkukista Nissibiniin.
Hän väittää muuta ja tällä hetkellä hänestä on tulossa epäilty. Anteeksi.
Mary on todellinen nainen.
- Jättäkää hänet rauhaan. Olen varma hänestä. - Kuten olette varma MacQueenista?
- Ette kuuntele järkipuhetta. - En koskaan!
Olette onnekas, tohtori oli kanssanne koko ajan.
- Siinäs kuulitte. En olisi voinut tehdä sitä. - Olisitte voinut.
Ratchett otti unilääkettä joka ilta. Olisitte voinut lisätä barbitalia helposti.
Sekä lisäämään sitä tohtorin drinkkeihin ja teillä olisi ollut mahdollisuus tappaa silloin.
- Miksi tekisin sellaista? - Paljastimme motiivinne.
Joten ehdottaisin toista motiivin syytä, jotakin henkilökohtaisempaa.
"Olen koulutukseltani asianajaja, mutta en tässä tilanteessa."
Miksi valitsitte lakikoulutuksen?
Johtuiko se rauhoittaaksenne rakastavaa, mutta vaativaa isäänne, -
joka saavutti erinomaisen uran samalla alalla -
ja sitten menetti asemansa?
MacQueen oli arvostettu nimi, eikö?
New Jerseyn käräjäoikeus -
oli vastuussa syytetoimista kuuluisassa Armstrong-tapauksesta.
Heillä ei ollut epäiltyä.
Isääni painostettiin tuomitsemaan tuo köyhä ranskalainen nainen,...
...sisäkkö, jolla oli heikko alibi, Susanne.
Isäni perusti koko asiansa häneen.
Nainen tappoi itsensä.
Hän oli syytön.
Siihen mennessä todisteet viittasivat Cassettiin, mutta hän oli jo kaukana.
He repivät isäni kappaleiksi.
- En voinut tehdä mitään hänen hyväkseen. - Ettekä tienneet Ratchettin olevan Cassetti?
- En tiennyt. - Mutta te löysitte hänet.
Löysitte hänet ja annoitte vuotaa kuiviin, -
kostaaksenne isänne puolesta ja ja siten lopulta selvittääksenne tilit.
Ei, se ei ollut...
Se ei ollut sellaista. Se ei ollut tapa...
Joku potkaisi oven auki ja peitti kasvoni.
Tuo on otettava pois.
- Tarvitsen laukkuni. - Tietenkin.
- Se on hytissäni. - Sormenjälkiä ei tule löytymään.
Tappaja on pilannut murha-aseen. Se siitä.
Tappaja ei vahingoittanut keuhkoja tai valtimoita.
- Hän on onnekas selviydyttyään hengissä. - Te kaikki olette.
Mukamas nero? Miksi ette ole ratkaissut tätä tapausta?
Teidän on annettava hänelle aikaa.
En voi antaa paljoa, sillä minussa ei paljoa verta jäljellä.
Kulutitte aikaanne MacQueeniin ja oikea murhaaja on täällä.
Yksi teistä.
En tunne teitä enkä sanonut mitään.
Jättäkää minut rauhaan!
Ystäväni, raiteet ovat kunnossa aamulla, joten palatkaa hytteihinne.
Nukun täällä, missä kaikki näkevät minut ja missä minä voin nähdä kaikki.
Tehkää kaikki samoin. Pysykää lämpiminä turvassa yhdessä aamuun saakka.
Murhaaja ei epäröi murhata uudestaan.
Kerron saman Andrenyille, olivat sitten diplomaatteja tai eivät.
Jos saan luvan, katsoisin passejanne.
Tiedätte, että minun on puhuttava hänen kanssaan.
Vaimonne nimen kohdalla on tahra. Haluatte ehkä katsoa sitä.
Elena ei voi hyvin.
Jos en saa lupaanne, ilmoitan teidät Jugoslavian poliisille ja he eivät epäröi...
- Kuinka kehtaatte? - Kultaseni.
Näytätte hassulta, monsieur Poirot.
Näyttävätkö kaikki etsivät noin hassuilta?
Anteeksi, että herätimme teidät, Madame la Comtesse.
Olen aina öisin valveilla. Nukun päivisin.
Jotkut pelkäävät pimeää, mutta minä en voi sietää valoa.
- Oletteko aina tuon vaikutuksen alaisena? - Barbitalin.
Barbitalin, barbitalin.
Juon valtamerittäin sitä.
Ei ole syytä valehdella, rakkaani. Hän näkee lävitsemme.
En voi lähteä ulos ilman sitä.
En voi nukkua ilman sitä.
Otan sitä pelkoihini.
Mitä te pelkäätte?
Kaikkea.
Passissanne on tyttönimenne, Goldenberg.
- Olette juutalainen, eikö? - En aivan. Toinen nimeni on Maria.
- Ja olette tanssija kuten miehenne? - En kuten mieheni. Balettitanssija.
Hän on otettu enkeleistä. Minä taas intohimosta ja hyväksynnästä.
- Anteeksi, minun mentävä taas nukkumaan. - Onko tuo ainoa asunne?
Ei, minulla on toinen. Kullanvärinen sifonkiasu.
Tykkään jutella etsivien kanssa. Koskaan ei tiedä, mitä he kysyvät.
Olen erityisen hyvä pääkaupungeissa. Hallituksellani on tiukka suhde maantieteeseen.
- Oletteko tyytyväinen? - Olen aina kun paljastan valheen.
Madame, nimenne ei ole Elena. Se on Helena.
Ja sen vuoksi yrititte kömpelösti muuttaa nimenne passiinne ja laukkuunne.
Mieheni kuuli, että oli löydetty johtolanka, -
nenäliina johon oli kirjailtu H-kirjain. En halunnut, että se liitettäisiin minuun.
Joten muutimme nimeni matkalaukkuuni ja passiini.
- Ei ole rikos pysyä erossa ongelmista. - Mutta meillä on ongelma.
Armstrongin tapauksen yksityiskohdat ovat tämän tapauksen ydin, -
koska ne ovat vahingoittaneet useita täällä.
Nuorempi sisko, näyttelijä äiti, -
taiteilijanimeltään Linda Arden...
Uskon hänen olleen myös syntyperältään juutalainen, -
joka todennäköisesti käytti taiteilijanimeään. Olisiko hakuammuntaa sanoa, -
että hänen alkuperäinen nimensä olisi ollut Goldenberg?
Koska olemme löytäneet nuoren naisen, -
samanikäisen kuin hänen selviytynyt tyttärensä, -
joka elää suuressa pelossa. Te olette Sonia Armstrongin sisko.
Menkää ulos!
Kuulin meteliä ja juoksin. Taisin tulla juuri ajoissa?
Teidän on nyt uskottava, että he ovat murhaajia.
Kreivi on suojelevainen eikä kreivitär voisi tappaa ja te voitte lopettaa tuon farssin.
Ette ole itävaltalainen, ette saksalainen saati sitten professori.
Mutta näyttelitte hyvin. Perustuuko hahmonne tuntemaanne henkilöön?
Paikalliseen teurastajaan Krautista, paikasta jossa vartuin.
Hieno mies ja loistava asenne.
- Mitä nyt? - Puhuitte Turinista.
Painottaessa väärin tavun, se voisi hyvin olla Teuton.
"Turin".
Olette todella terävä. Myönnän sen.
Professori Gerhard Hardman...
...on esittämäni hahmo. Pahoittelen rotupuheitani.
Olen puoliksi juutalainen.
Cyrus Bethman Hardman.
- Olette etsivä Pinkertonista. - 30 vuotta.
Kun olin Istanbulissa ja palasin työpaikalleni, sain viestin.
Ratchett halusi minun seuraavan häntä. Hän tarjosi 3-kertaisen palkan.
Onneksi olin saatavilla.
Hän pyysi minun etsivän lyhyttä, tummaa miestä, jolla olisi korkea ääni.
Vahdin käytävää koko yön ovessani olevasta reiästä.
Jokaisen roiston oli kuljettava ensin minun oveni ohitse.
- Sanoisin sen valan alla. - Vannoisitteko myös olleenne -
30 vuotta Pinkertonin etsivänä, -
vai valehtelisitteko minulle siitä tosiasiasta, että olitte poliisi alunperin?
Teidän aseenne, kuvioitu kahva, sininen viimeistely...
...valmistettu poliisivoimien käyttöön. Vuodesta 1927 saakka.
Näyttää siltä, että valehtelullenne ei näytä tulevan loppua.
Voitte jättää aseenne lähtiessänne, professori.
Huomioon ottaen hänen hyttinsä sijainnin...
...hänen olisi mahdotonta olla näkemättä...
Ellei Ratchettin ovi ollut auki, kuten...
...Pilar Estravados väitti avanneensa sen.
Siinä tapauksessa jonkun on täytynyt...
...piiloutua häneltä.
Rakas Katherineni.
Tämä on kauhistuttava rikos -
ja olen jumissa, Katherineni.
En löydä reikää seinästä.
Miksi yksi heistä karkaa kynsistäni.
Olen aina ollut...
...hyvin varma.
Liian varma.
Mutta nyt olen nöyrä ja sanoisin sen kuin pieni lapsi.
"En tiennyt".
Minä pelkään, Katherineni.
Pahoitteluni, raiteilla ei ole turvallista ennen kuin veturi on päässyt raiteilleen.
- Meidän on odoteltava tunnelissa, kiitoksia. - Mihin he vievät koiriani?
Ne ovat iloisia. Liikunta tekee niille hyvää.
En pidä siitä.
Kutsuitte minua. Toinen kuulusteluko?
Ei, viihdyn seurassanne. Kiitoksia, Bouc.
Istukaa, olkaa hyvä.
Minulla on 10 kysymystä, joihin haluaisin vastauksen ennen junan lähtöä.
Teillä on puhdas mieli ja...
...toivoisin jos voisitte vilkaista näitä, kiitos.
"Nenäliina. Piippurassi."
"Punainen kimono. Tarkastajan puku."
"Kellonaika rannekellossa."
"Tapettiinko hänet silloin? Ennen vai jälkeen?"
"Oliko tappajia yksi vai useampi? Kuka heistä?"
Olen pahoillani, mutta en voi auttaa teitä.
Kiitoksia.
Ehkä on olemassa 11:s kysymys, jota ette ole vielä kysyneet, -
joka voisi antaa vastauksen muihin. - Ehkä.
Voisin helposti osoittaa sormellani kreivitär Andreneyhin.
Sain selville, että hän on Sonia Armstrongin sisko.
- Oletteko varma? - Kyllä ja luulen hänen olevan syytön.
Ehkä, mutta niin moni on valehdellut minulle -
tässä junassa, mutta teille se ei tuottanut minkäänlaista vaivaa.
- Minulle? - Sanoitte, ettette ole koskaan käynyt Amerikassa.
Jätitte kuitenkin kertomatta, että tragedian aikaan -
asuitte Armstrongien asunnossa ja toimitte heidän tyttärensä kotiopettajattarena.
Minun on ansaittava elantoni. Tytön liittyessä murhatutkimuksiin, -
yksikään perhe ei olisi palkannut minua. - Te suunnittelitte Ratchettin murhan.
Sen jälkeen lähetitte kreivittären todistamaan.
Jos hän näkisi hänet kuolleena, Helena tietäisi, että ilmestyisin paikalle.
Odotitte ystävänne nukahtamista, mutta hän ei nukahtanut.
Huumasitte hänet, mutta barbital aiheuttaa päänsärkyä.
Hän pyysi asperiinia kun juna pysähtyi ja tarkastaja oli asemalla, -
ja kun tie oli viimein selvä, teillä oli mahdollisuus livahtaa Ratchettin hyttiin.
Rakastitte Daisy Armstrongia ja te tapoitte Cassettin!
Cassetti oli sika. Hän ansaitsi kuolla.
Hän ei tappanut Cassettia.
Minä tapoin hänet.
Mary, lähde.
En voi sinun ottavan syytä sellaisesta jonka tein yksin.
Mary, ole kiltti ja mene.
John Armstrong oli paras ystäväni ja komentajani.
Hän uskoi minuun.
Hän lähetti minut lääkintäakatemiaan ja antoi minulle mahdollisuuden.
Cassetti tuhosi hänet.
Surun murtamana löysin Maryn.
Sitten löysin Ratchettin.
Suunnitelmamme oli luovuttaa hänet poliisille tai niin olit kuullut.
Mutta kun näin hänen kasvonsa...
...tiesin, ettei hän ansaitsisi oikeudenkäyntiä.
Joten huumasitte MacQueenin, -
muutitte kellonajan, jotta voisitte valehdella kuolinajan.
En voinut sallia, että Marya syytettäisiin.
Tai MacQueenia.
Minun on vastattava omista synneistäni.
Olen sotilas ja sotilas tappaa puolustaakseen.
Ja nyt herra Poirot, minun on suojeltava itseäni teiltä.
Miksette ole vielä kuollut?
Poirot?
Herrat, pysähtykää!
Sir, meidän on siirrettävä kaikki matkustajat takaisin junaan.
Te siirrytte nyt pois ja kauaksi junasta, -
kunnes pyydän teitä palaamaan.
Kertokaa valheitanne -
ja luulkaa, ettei kukaan tulisi tietämään.
Mutta kaksi ihmistä tulee tietämään.
Kyllä, kaksi ihmistä.
Jumalanne -
ja Hercule Poirot.
On aika ratkaista tämä tapaus.
Tohtori Arbuthnot kysyi minulta: "Miksette ole vielä kuollut?"
Hän tietenkin tiesi vastauksen.
Tarkka-ampuja, joka ei osu lähimatkalta?
Laukauksenne ei ollut erehdys, se oli "toimenpide".
Ette voinut tappaa minua, koska te ette ole tappaja.
Kukaan teistä ei ole tappaja.
Ja silti jonkun on oltava.
Tapaukseen on olemassa kaksi erilaista ratkaisua. Ensimmäinen, -
on hankala, koska se sopii useimpiin teistä, mutta ei kaikkiin todisteihin -
ja toinen on monimutkaisempi.
Ensimmäinen ratkaisu... Ratchettillä oli vihollisia.
Roistomme hyppäsi junaan Vinkovcissa kun MacQueen ja Arbuthnot haukkasivat happea.
Pukeutui tarkastajan pukuun sekä avaimiin ja puukotti Ratchettiä.
Poistui rouva Hubbardin hytin kautta ja onnistui pakenemaan.
Ei. Se ei toimisi.
Miksi piilottaa tarkastajan puku?
Kuka huumasi Ratchettin tai puukotti rouva Hubbardia?
Hittolainen!
Kuka hyötyisi sellaisesta?
Tapaukseen liittyy murha ja murhaaja.
Hyöty olisi ehkä...
...hengellinen ja kärsimysten hellittäminen.
Hiljainen, mutta äänekäs ääni mielessä, joka estää unen.
Keskuudessamme on murhaaja.
Joten...
Meillä on tohtori Arbuthnot, joka oli eversti Armstrongin hyvä ystävä.
Tapasi ja solmi suhteen kotiopettajattaren, Mary Debnhamin kanssa, -
joka oli kuin äiti tuolle pienelle tytölle -
ja hyvin läheinen neiti Armstrongin nuoremman siskon, -
Helena Goldenbergin kanssa.
Joka oli naimisissa vaikutusvaltaisen miehen kanssa, joka ei ollut väkivaltainen.
Matkustimme myös Daisyn kummitädin kanssa, -
kenelle kuuluu...
...kirjailtu nenäliina, joka löytyi rikospaikalta.
H-kirjain venäläisessä aakkostossa tarkoittaa tietenkin N-kirjainta.
Natalia Dragomiroff -
ja hänen uskollinen palvelijansa, jolla on kokin taidot.
Kuka hän oli ennen nykyistä työtään? Veikkaan, että Armstrongien kokki.
Emme ole silti vielä valmiit.
Hoitaja, joka oli vastuussa Daisystä, hänen uusi uskonnollinen kiihkonsa -
aiheutti syyllisyyden tunteen, koska hän antoi lapsen tulla siepatuksi.
Te nukuitte tytön huoneessa Ratchettin ilmestyttyä ikkunasta.
Olitteko nauttinut lasillisen viiniä sinä iltana illallisella?
Oletteko syyttäneet itseänne siitä, ettette voineet estää sitä?
Hän ei tiennyt muusta, kuin ystävällisyydestä -
ja rakkaudesta kunnes...
...kunnes...
...kunnes minä...
Teidän ei tarvitse veikkailla minun suhteeni.
Toimin eversti Armstrongin alaisena sodassa.
Ja sen jälkeen hänen palvelijanaan New Yorkissa.
Hän oli hienoin mies, minkä Jumala on koskaan luonut.
Onko hänen kuljettajansa samaa mieltä?
Mahdollistiko Armstrongin takaama laina hänen autoteollisuuden valtakuntansa?
Hän oli veloissaan koko ikänsä. Ketä muuta voisimme ajatella?
Miten olisi Pinkerton etsivä, joka joskus oli poliisi, -
ja joka hoiti Armstrongin tapausta.
Joka jälkeenpäin ihastui toiseen, koska tuosta toisesta henkilöstä tulisi uhri.
Rakastuitte sisäkköön ennen kuin häntä syytettiin väärin perustein.
Jätitte poliisin virkanne kun todistitte oikeuden naurettavuuden -
ja kun MacQueenin isä vaati, että hänet pidätettäisiin...
Minkä jälkeen hän riisti oman henkensä. - Ei! Ei!
Susanne oli niin hyväntahtoinen.
Ja hän rakastui minuun.
Vanhaan ja harmaantuvaan mieheen. Sanoin, että hän saisi paremman, mutta -
siinä hän oli...
...kaikkien aikojen seuralaisena.
Miksi junassa on niin paljon matkustajia keskellä talvea?
Miksi hänen täytyi aiheuttaa turmat? Miksi hänen täytyi sotkea todisteet?
Miksi tarkastaja?
Pierre Michel, Avignonista, -
kuka menetti sisarensa, -
syytti palvelijaa, -
Susanne Micheliä.
Vain yksi sielu voi väittää menettäneensä enemmän kuin yksikään teistä.
Koskettava Linda Arden, Sonian äiti -
sekä Daisyn isoäiti, kuka jäi eläkkeelle lavalta, -
mutta vain tehdäkseen viimeisen esiintymisensä.
Olette erittäin terävä mies.
Murhaajalla tulisi olla yksi uhri.
Kun Ratchett tappoi Daisy Armstrongin, -
kymmenet elämät rikkoontuivat, turmeltuivat ja päättyivät.
Ne vaativat oikeutta!
Noiden rikkoontuneiden sielujen vuoksi meidän on löydettävä vastaus.
Kuka joukostamme on murhaaja?
Kuka tarttui veitseen? Vastaus on...
Kukaan teistä ei voinut tehdä sitä.
Ei yksikään teistä. Murhan on täytynyt tehdä...
...te kaikki.
Yhdessä.
Te kaikki yhdessä.
Vaikka lumimyrsky muutti kaiken, -
etsivän tapaan, suunnitelmaa on muutettava.
Kimono ja tarkastajan puku.
Uskomaton improvisaatio, tohtori, joka tietää kuinka satuttaa tappamatta.
Jokaisella oli roolinsa. - Tee se!
Se oli minun suunnitelmani.
Minä värväsin heidät.
Hardman jäljitti Cassettin.
Lähetin MacQueenin töihin hänelle ja sen jälkeen Mastermanin.
MacQueen pystyi järjestämään hänet junaan Michelin ollessa työvuorossa.
Herra Ratchett?
- Hän nukkuu yhä. - Kiitoksia, hyvää yötä.
Niin se tapahtui.
Syyttömän kuoleman vuoksi.
Elämä elämästä.
Kostona.
Vain minut tulisi tuomita tästä!
Se oli minun suunnitelmani!
Kertokaa poliisille, että minä yksin tein sen!
Minussa ei ole elämää enää.
Heillä on vielä mahdollisuus. Helena, rukoilen...
...että saisit mahdollisuuden. He voivat...
...lähteä, elää,...
...ja löytää onnen jostakin.
Antakaa sen päättyä minuun.
He eivät ole tappajia.
He ovat hyviä ihmisiä.
He voivat olla hyviä uudestaan.
On olemassa oikea ja väärä.
Tällä kertaa se olet sinä.
En voi päättää tätä.
Teidän on päätettävä.
Haluatteko pysyä vapaina ilman, että teidät tuomittaisiin rikoksestanne?
Sitten teidän pitää tehdä vielä yksi rikos.
En aio estää teitä.
Ette voi antaa heidän tappaa teitä.
Laskette ruumiini järveen ja olette vapaita asemalla.
Teidän on hiljennettävä minut. Bouc voi valehdella.
Minä en voi.
Tehkää se! Joku teistä!
- Ei! - Minä kuolin jo Daisyn mukana.
Ei!
Sanoitte, että tehtävänne on löytää oikeutta.
Mikä täällä on oikeutta?
Joskus ihmisten säätämät lait eivät riitä.
Missä on omatuntomme?
Se haudattiin Daisyn mukana.
Hyvä eversti Armstrong.
Voin vihdoin vastata kirjeeseenne.
Ainakin ajatukset mielessäni ja sydänmeni tunteet kertovat, -
että jotenkin pystytte kuulemaan minua.
Olen nyt selvittänyt totuuden tapauksesta ja se on -
erittäin ahdistava.
Olen nähnyt ihmisen sielun murtumisen.
Niin monta rikkoontunutta elämää, niin paljon kipua ja vihaa, -
myrkytettynä syvään suuruun, -
kunnes yksi rikos muuttuu moneksi.
Olen aina halunnut vakuuttaa itselleni, että ihminen on järkevä ja sivistynyt.
Oma olemassaoloni riippuu siitä toivosta, -
järjestyksestä, menetelmistä ja pienistä harmaista soluista.
Mutta nyt ehkä pyydän -
kuuntelemaan -
sydäntäni.
Hyvät naiset ja herrat.
Olen ymmärtänyt tämän tapauksen epäoikeuden vuoksi, -
etteivät asiat ole aina tasapainossa.
Ja minun pitää oppia kerrankin -
elämään epätasapainossa.
Täällä ei ole tappajia.
Vain ihmisiä, jotka ansaitsevat mahdollisuuden parantua.
Poliisi on hyväksynyt ensimmäisen ratkaisuni rikokseen...
...yksinäisestä tappajasta, joka onnistui pakenemaan.
Aion jäädä junasta tässä ja hoitaa muodollisuudet.
Te kaikki olette vapaat lähtemään.
Löytäkää rauhanne tämän kanssa.
Kuten me kaikki.
Hei.
Etsin herra Poirotia. Hänellä oli kiireellistä asiaa.
Hän on lomalla.
- Kasserin tapaustako se koskee taas? - Ei sir, kyse on paljon pahemmasta.
Minun on vietävä teidät Egyptiin välittömästi. Siellä on tapahtunut murha, sir.
Niili-joen tuntumassa.
Oletteko te se etsivä?
Olen.
Minä olen se etsivä.
Vositteko suoristaa kravattinne?
Tapaan teidät autossanne.
Olkaa hyvä.
- Kiitoksia! - Näkemiin.